Vj ve, ger å rejse tj, månen.
Vj ve, ger å rejse tj, månen j dette tjåret, og a, t det andre,
jkke fordj det er, ett, men fordj det er vanske, jg.
- Se på det, - Det er vakkert.
Dette må være ett av de fjneste øyeb, jkkene j mjtt, jv. Garantert.
Av de 24 mennene som fløy til månen,
var 12 veteraner som hadde vært i rommet før.
19 ville aldri gjøre det igjen, og tre fløy to ganger.
Begynnerlønnen for astronautene var under 20 000 dollar i året.
Og selv om de kunne kjøpe en Corvette til innkjøpspris
ville ingen selge dem livsforsikring.
Alle unntatt en av astronautene var gift.
Apollo-konene hadde frynsegoder,
og taklet oppmerksomheten med varierende hell.
Den tøffe oppgaven de hadde var å takle
like mye stress som partnerne deres.
Så deres tid i NASA var like slitsom,
like altoppslukende og spennende,
som om det hadde vært de som reiste fra Jorden til månen.
Del elleve
Den originale koneklubben
Det tok sin tid. Jeg trodde du hadde dratt hjem.
Eneste måten å tømme tarmene på er å strippe og ta en hel time.
Takk. Skal jeg sitere deg?
Jeg hadde et problem. Jeg mistet gifteringen.
- Du tok av deg gifteringen? - Ja.
- Så du den, John? - Nei.
Men jeg lette ikke etter den. Sjekket du hansken?
Ja, den var ikke der.
Jeg har akkurat giftet meg. Jeg kan ikke miste gifteringen på vei til månen.
Det er vanskelig å forklare til kona.
Med mindre hun har gått på do i null g.
Si til henne at NASA ikke godkjente den for romferder.
Åtte år tidligere
Mjne damer og herrer fra Stor-Houston,
ve, kommen tj, den fjerde vjnterkava, kaden for mote.
Forbered dere på noe av det sjste j mote-moro og stj,,
med mode,, er som er b, ant verdens e, jtekvjnner,
og som representerer det beste Amerjka kan tj, by.
Og her er de, hardarbeidende pionerer i sin egen rett.
Konene til Amerikas astronauter!
Mrs Elliott See heter faktisk Marilyn,
en husmor som tar sine huslige tjenester alvorlig.
Gjett om hun ser smart ut på markedet
i denne paprikarøde dressen med safronbluse og matchende for.
For ikke å glemme tilbehøret.
Og der går hun. Farvel, Marilyn.
Og hallo Marilyn.
Vi har to Marilyn'er i dette årskullet.
Og det er ingen ringere enn Mrs James Lovell junior,
eller Marilyn.
Hun viser sin marineånd ved å prøve en marineblå silkedress,
med smarte, røde sko.
Ikke akkurat det de har på seg i Wisconsin.
Mamma, hvor er vi? Er vi fortsatt i Houston?
Jeg tror det. Jeg håper det.
Jeg vet ikke.
- Når kommer vi fram? - Når vi kommer fram.
- Men, mamma! - Vær så snill.
Sett deg tilbake.
Ut, alle sammen.
- Fort deg. - Jeg kommer.
Slutt å krangle. Stopp.
- Jeg gjorde ikke noe. - Det var ikke meg.
Nok! Nok!
- Mamma. - Mrs Lovell.
Nok, takk!
Vi snakket på telefonen. Jeg heter Charlie.
Det er vanskelig å tenke seg det nå,
men om et par måneder er det hus her,
og supermarked og kirker, og dere er på en etasje.
Sier du det? Har andre NASA-familier kjøpt hus her?
Ja. De opprinnelige syv har allerede valgt tomter.
Vi har John Glenn, Deke Slayton, Scott Carpenter, Conrad, Armstrong.
Så hvilken... vent!
- Hvilken har Jim valgt? - Denne her.
Dette var hans favoritt.
Var det?
Fortauene er der foran, De fortsetter inn hit.
Du får en asfaltert innkjørsel, trær,
og inngangsdøren her.
Ok, alle inn.
Ingen får røre panelene. De er nybehandlet.
Jay, gå og hent noen av de eskene, ellers gjør ingen det.
Gå og hent eskene, så lager jeg et smørbrød.
- De er overalt. - Jeg vet det.
Suzie, jeg ba deg om å ikke røre dem.
Hei. Kan du sette den der?
Pass på tapetet. Takk.
La oss se. Hva jeg har jeg lært i de to årene vi har vært her?
Du kan ikke undervurdere hvor viktig en varm, nærende frokost er.
Det sa NASA til oss den første dagen vi kom.
- Sa NASA det? - Du var der.
De mente det.
Hvis Gordo noen gang var her, ville jeg lage det.
Deke spiser frokosten på vei til Corvetten.
Rumaki?
- Takk. - Jeg elsker rumaki.
Fortsett. Det du sier er svært nyttig.
Alt som var tøft med å være gift med en testpilot, multiplisert ti ganger.
20.
- Du har rett. - Hva er så tøft?
Bare fordi de stirrer døden i øynene hver dag? Det er bare spennende.
Ja, og den lille lønnen og de lange dagene.
Men det er verdt det, ikke sant?
Å, jo da.
- Hvem tok med kryddereggene? - Jeg. Liker du dem?
- De er flotte. - Ja?
- Barb? - Jeg har en. Hva er ingrediensene?
- Det må være eddiken. - Nydelig.
Jeg helte litt eddik i majonesen.
- Jeg må prøve ett. - Jeg tilsatte eddik.
Som kontrast med majonesen. Og litt sennep.
Kom igjen, jenter!
- Det er så godt. - Marge, fortsett.
Den lange arbeidstiden og den dårlige lønnen er som før,
men nå er du gift med Frihetsstatuen.
Så alt du sier, alt du gjør,
påvirker ikke bare deg, men mannen din.
- Romprogrammet. - Amerikas forente stater.
Saken er at når mannen din har fløyet i rommet,
drar du steder du ikke har vært før,
- og møte folk du ikke har møtt før. - Hvem da?
Debbie Reynolds.
- Ja. Den korte fyren... komikeren... - Bill Dana.
Og senator Everett Dirksen,
Vil noen ha noe mens jeg er her?
Kan jeg få litt mer selleri? Jeg er på slankekur.
Ved sosiale begivenheter er du det perfekte tilbehør.
NASA trekker deg gjerne fram for bilder og cocktail-fester.
Men ellers vil de at du holder deg skjult.
Pokker.
Faye, heretter må det bli "fillern".
Vent, jeg hjelper deg.
Fillern, Marilyn, jeg bare sølte over det nye teppet ditt.
- Takk. - Beklager.
Marge, fortsett.
Det viktigste er å ta vare på hjemmefronten
og mannen din, og ikke plage ham med noe.
Problemer hjemme kunne sette flygeprioriteten hans i fare.
Unnskyld. Du kan sove
- Er alt ok? - Ja da.
Legg deg igjen.
Det var tredje gang i natt.
Jeg har det bra.
God natt.
Marilyn...
Hva er på ferde?
Si at det ikke er det jeg tror.
Herregud.
Jeg kan ikke tro det.
De vil trekke deg fra rotasjonen, ikke sant?
lkke sant?
Jeg beklager.
Jeg er så lei meg.
Nei. Jeg elsker deg.
Jeg vil elske denne babyen.
- Det er flotte nyheter. - De vil trekke deg.
Jeg vet det. De vil trekke deg.
Vi gir dem ikke sjansen. Vi sier det ikke.
Men de vil få vite det.
Det vil bli tydelig snart. Jeg er nesten fire måneder på vei, Jim.
Fire måneder?
Hvordan kunne du... holde dette fra meg i fire måneder?
Du var aldri hjemme.
Må ha vært her i det minste én gang for fire måneder siden.
- Ja. - Ikke sant?
Jeg var det.
Syv måneder senere
- Hallo? - Hej, Marj, yn.
- Det er John Young. - Herregud. Hvor er Jjm?
Jim har det bra. Vi har en situasjon. Jeg trenger din hjelp.
Det har vært en u, ykke.
Du må over tj, Marj, yn før pressen kommer djt.
Bra. Takk for at du kom.
Han sover akkurat nå., men hvis han våkner, gjør det du kan.
Jeg satte to flasker i kjøleskapet.
Hva er det?
Elliott See krasjet i St Louis.
Han og Charlie Bassett er begge døde.
Og jeg skal over til Marilyn og besøke
som vi jenter gjør, inntil John Young kommer.
- Hun må ikke svare på telefonen. - Ok, hold henne unna telefonen.
- Og hold pressen unna. - Hvordan gjør jeg det?
Bare ikke åpne døren før John Young kommer.
Det må være en sigarett her et sted.
Jeg har en her.
- Takk. - Du kan klare det, Marilyn.
Det er bestemt. Jeg har allerede en avtale med legen.
- Jeg trodde du sluttet. - Jeg gjorde det.
- Det kan være vanskelig. - Jeg vet det.
- La oss gå inn. - Ok.
Det er rotete der. Jeg gjorde en avtale med legen.
Ungene skal få stivkrampevaksinasjon.
Jeg burde gjøre det også.
Når de kommer ut av vannet, ser alle skrapene infiserte ut.
Jeg vet ikke hvorfor de kaller det "Clear Lake".
- Hvordan har babyen det? - Han er snill.
Hvem kan det være?
Og her er Jane Conrad med gode nyheter.
I vinter er materialet en ny ullblanding
som legger seg... vel, fantastisk.
Mrs Pete Conrad går smart og trygt i denne varme kombinasjonen,
perfekt for turene utendørs.
Takk skal du ha Jane.
Og hvem er disse to Gemini-tvillingene?
Ingen andre enn NASAs Pat-tvillinger,
Mrs James McDivitt og Mrs Ed White,
kledd her i matchende alaskasilke-kåper.
De matchende kjolene med egyptiske perlekrager av sølv og gull,
beviser at disse to kvinnene har en avslappet eleganse, "down Pat".
- Du kan gå først. - Nei da.
Det burde du. Ed vandret i rommet. Jim bare fløy.
- Gå først du, Patty. - Jeg vet ikke hva jeg skal si.
- Gå først, du. - Ok, jeg går først.
Men når det er din tur, bare si pene ting.
Velkommen, damer.
Denne veien.
Her nede.
- Hei, Pat. - Gordo.
Hvordan går det?
Bare kom inn. La meg... beklager.
Sånn, ja. Bra. Denne vei.
Hva med dette? Sånn.
Steve, kunne du hente... Pat, kan du sitte her?
- Vil du sitte her? - Høres bra ut.
Og en til?
Sånn ja.
Bra. Kom nærmere.
Ok. La meg...
Gemini 4, Houston CAPCOM.
- Hører du meg nå? - Mottatt. K, art og tyde, jg.
Ok, vel... vi har konene deres her,
så vi kan ha Mrs...
Mrs McDivitt først.
- Hold den. - Ok.
- Her er knappen. - Ja vel.
- Bare trykk. - Jim?
- Jimmy? - Hva?
- Kan du høre meg? - Mottatt. Jeg kan høre deg tyde, jg.
Du gjør det flott, Jim.
Ja. Vj ser mange, and her.
Over Ca, jfornja nå.
Kom deg over Texas.
- Jeg er over Texas om tre mjnutter. - Skynd deg.
Hvordan går det med ungene?
De har det bra. De tror du er på Cape.
Oppfører du deg?
Ve,, jeg har jkke noe va,g.
A, t jeg gjør, er å spjse og se ut av vjnduet.
Er Ed våken?
Ja, han er her.
Ha det godt. Vi bytter hodetelefoner nå.
- Vær så god. - Hold denne.
God morgen.
Trykk på den.
Du må trykke på knappen, skatt.
- God morgen. - Hvordan går det?
Jeg har det bra.
Du må trykke på knappen når du snakker, og s, jpp den så jeg kan snakke.
- Du ser bra ut. - Jeg prøver.
Det ser bra ut her oppe. Vj f, yr over Texas snart.
Over Houston om ett mjnutt e,, er noe.
- Det er bra. - Patty, gjenta det.
Det er bra. Det så ut som dere hadde det gøy i går.
Ja, moro hadde vj.
Hvordan har Eddje og Bonnje det?
De har det bra.
Bra. Vj ses senere.
Ok, vel, ha en god reise.
Takk, skatt. Ha det.
Ha det, skatt.
Å, kjære.
- Forsiktig. - Jeg tar den.
Det gikk så bra.
Har du sett! Se på alle dem, Patty!
- Må jeg snakke med dem? - Barbara Young sa at det ikke var så ille.
De håper bare på noen få ord. Dere er forsidestoff.
- Kom igjen, det går bra. - Jeg bare...
Og Jim hørtes flott ut, som om han hadde skikkelig moro.
Det gjør meg svært glad.
Hva synes ungene deres om at faren ikke får gå på romvandring?
Vel, som dere ser, er de knust.
Mrs White, dere var de første som snakket med mannen deres i rommet.
- Var det spesielt. - Det var spesielt. Ja det var det.
- Vil du bli lettet når Ed kommer hjem? - Å, ja.
Absolutt, ja.
Er det sant at LBJ har invitert dere til Det hvite hus?
Unnskyld?
Vi hører at presidenten har invitert dere til Det hvite hus.
Skal dere dra?
Det vil bli fantastisk.
Og overalt var det: "Lincoln sov her og Roosevelt sov der,
"Og John-John lekte på dette teppet."
Jackie Kennedy gjorde det så pent overalt.
Hun gjorde det. Virkelig.
Stjal du noe sølvtøy eller papirer?
- Hvordan var LBJ? - Var Lady Bird der?
- Er han høy? - Kaller de henne virkelig "Lady Bird"
Hør her.
- Presidenten... - Hva heter hun egentlig?
Presidenten finner plutselig på
at Ed og Jim skal til Paris' flyshow,
og representere USA.
Og vi får bli med.
Vent litt. Er det Paris, Frankrike eller Paris, Illinois?
John fikk ikke dra til Paris etter sin Gemini-tur.
En tur til Det hvite hus holder for meg.
- Han vil aldri dra til Det hvite hus. - Så klart han vil det.
Skulle du ikke ønske det var mulig å se flygeplanen av og til?
Marge sa at det ikke finnes noen flygeliste.
Det må det være, og vi burde få vite,
så vi får tid til å finne noe å ha på.
Riktig.
Vil du gi meg nåleputen?
Ed må være glad.
Han er glad for å fly med Gus, men han ville gjerne ha hatt kommandoen.
Chaffee-familien er hyggelige, og det er en fjær i Rogers hatt.
Sitter du på frynsesaksen min?
Jeg beklager.
Når vil de gjøre det offentlig?
Patty?
- Når blir det offentliggjort? - Mandag, eller i morgen.
Jeg vil bare at Ed og Jim skulle fly sammen.
Jim likte å fly med Ed.
Jeg vet det.
De vil alltid at Ed skal gjøre ting først,
første romvandring, nå Apollo 1.
Jeg er så engstelig. Jeg blir så redd noen ganger.
Jeg vet det. Jeg også.
Jeg må ha samme tillit som Jim har.
Det er så mye ekstra i romfartøyet.
De har reserve for reservesystemene.
Men den er helt uprøvd.
Da blir det mer historisk.
Jeg sikker på at Jim ønsker det var ham som dro.
Kanskje jeg gjør det også.
- Jan. - Hei.
Og her kommer en av våre.
Og med en kjapp manøver blir denne dressen passende
for en kveld på byen med middag og dans,
og kanskje en liten spasertur for Jan Armstrong og mannen Neil,
under det myke lyset fra månen.
Takk, Jan.
Den neste er Susan Borman,
perfekt og pen i denne franske, rosa swingkåpen,
med matchende frontplissert skjørt og en "Empire"-midje.
Frank Bormans kone har mange oppgaver å passe på,
og å se fin ut er bare en av dem.
Susan tar seg av sine plikter med stil og eleganse,
som du kan se med denne ideelle blandingen av funksjonalitet og design.
Hvordan kunne det skje en brann? Det var bare en test.
Nede på rampen med pluggene ute.
De skulle ha kunnet få dem ut.
De skulle ha kunnet åpne luken.
Jeg ringer senere og oppdaterer deg.
De kaster ikke bort tiden med å få deg over på Cape.
De kan ikke fjerne likene før jeg kommer.
- Jeg ser deg vel ikke før vi kommer? - Sannsynligvis ikke.
- Er du sikker på at du vil dra? - Det er ikke poenget. De trenger meg.
Til månen.
Hva?
Er du sikker på at du vil til månen? Er det verdt det?
Susan, Gus og Ed kjente risikoen. Det gjør vi alle.
Det kunne ha vært deg i den brannen.
Det var ikke det. Det er mer til livet enn å leve.
Jeg må dra.
Ha det.
Ok, Fred.
Du og broren din må oppføre dere, og prøv å få litt søvn.
Og si til Erics mor at neste uke kan dere overnatte her, ok?
Ok, kjære. Ha det.
To år senere
Jeg vet ikke hvorfor jeg får slik oppmerksomhet, for å gifte meg med en pilot.
Men kona til en pilot er det jeg er,
og jeg er glad for å kunne støtte ham i det han liker.
Jeg er enig i at utforskningen av rommet, som han og mange andre jobber mot,
er en viktig sak for landet og verden.
Det er en utfordring som er verdt alle sjansene de må ta hver dag,
selv om de sjansene har vist seg å være store.
Selv om mannen min ikke hadde fløyet den første ferden til månen og tilbake,
hadde jeg vært stolt over å si at jeg gjorde mitt for romprogrammet.
Så, takk for prisen, og takk for en fin ettermiddag.
Noe jeg ikke savner, er Junior League. Jeg vet ikke hvordan du får det til.
Alle talene, du er så god.
Er jeg det?
- Blir du ikke nervøs? - Jo.
Jeg bare snakker langsomt.
Er dette alle husene du har sett på?
- Ja, jeg vurderer dem. - De er så langt unna.
Unna hva?
Vel, her er et fint ett. Med en fin hage og to soverom.
- Er to nok for deg? - Jeg vet ikke.
Pat, hvorfor blir du ikke der du er?
Fordi jeg kan ikke bo i denne byen mer,
og ikke i det huset.
Men du vil være langt unna alle du kjenner.
Ingen bryr seg om meg. De brydde seg om Ed.
Ed er borte, men ikke jeg.
Av og til...
glemmer jeg å puste.
Det er så sprøtt. Jeg får ikke nok luft.
Jeg løper rundt i huset og åpner vinduene
og prøver å få luft inn.
Jeg sier til meg selv: "Patty, ta det med ro.
"Bare pust inn og ut."
Det er lett å gjøre.
Pusting er lett, men jeg...
Jeg får bare ikke noe luft.
Klokken er 15.30.
- Er det for tidlig for en drink? - En drink?
Nei, jeg tar gjerne en drink.
Ok. Jeg er straks tilbake.
ER DRIKKINGEN DIN ET PROBLEM?
- Noe galt, Mrs Borman? - Beklager.
Jeg glemte noe hjemme.
Ok. Ikke noe juksing denne gangen. Sannheten.
"Prøver du å skjule drikkingen din?"
Ja.
"Drikker du ofte alene?"
Ja.
"Hvor lenge har du drukket?"
Før vi fortsetter må vi fokusere på...
Mennene deres har mot nok til å dra til månen
men jeg tror kona til Thomas Stafford
kanskje trenger hjelp fra publikum for å få henne ut fra kulissene.
Gi applaus for Faye Stafford.
Og her kommer hun, mine damer og herrer, Faye Stafford,
med en brun tredelt dress,
og smakfullt plasserte rhinsteiner på beltet på jakken,
som gir et hint av glitter.
Komplimentert av lysebrun klokkehatt.
Denne kombinasjonen gjør henne ustoppelig.
Kom igjen, jente. Hvordan er Oklahoma?
Vel, dere vet selvfølgelig at Weatherford, Oklahoma,
er der Thomas P. Stafford kommer fra,
astronauten som fløy rundt månen i Apollo 10
og ryddet vei for Armstrongs kjempesprang.
Ikke si at alt det står på et skilt.
Ett av mange. Ett ønsker deg velkommen til Thomas P. Stafford-flyplassen.
De oppkalte flyplassen etter ham. Sier du det?
Eller kan jeg friste med en tur ned Stafford Street til Thomas P. Stafford-parken,
der du kan beundre en bronsestatue av mannen selv. Hvor enn jeg går!
- Faye, jeg savner deg. - Jeg er glad jeg kunne komme.
- Virkelig. Jeg kan ikke tro at du drar, - Ikke jeg heller. Jeg føler at jeg svikter.
Du er smart, du drar herfra med ekteskapet inntakt.
Jeg skulle ønske jeg kunne si det samme for resten av oss.
- Takket være Donn Eisele. - Ja da.
Hele greia gikk til helvete da han og Harriet skilte seg.
Da han forlot Harriet. Han forlot Harriet.
Og at de ikke sparket ham fra astronautstaben.
Det åpnet for en flodbølge.
Det må ha vært en billiard ekteskap som hang i en tråd,
som ventet på at én av dem røyk.
- Al og Pamela. - John og Barbara.
Hvem vet hvor mange flere kommer de neste årene?
Hvorfor skulle NASA være annerledes enn resten av landet?
Jeg fortalte dere ikke.
Jeg fløy hjem fra en av oppskytningene til Pete, og en flyvertinne...
Flyvertinnen setter seg ved siden av meg og sier:
"Kan jeg spørre deg om noe?
"Jeg er forelsket i en av astronautene deres og han elsker meg.
"Er jeg naiv eller tror du han vil forlate kona?"
Du må ha villet kaste henne av flyet!
Jeg ville det, men jeg sa så innstendig som jeg kunne: "Aldri!"
Nå hater jeg det at det lille frøet vet at jeg tok feil.
Vet dere hva jeg tenker, helt ærlig?
Jeg ville heller blitt enke.
- Jeg også. - Du mener ikke det.
Jo. Da kommer du deg i det minste ut med litt verdighet.
Hvis du er enke, forstår alle hvordan de skal oppføre seg.
Når du er skilt...
- Ringte noen Marilyn See? - Jeg gjorde det.
Jeg har ikke tenkt på henne på så lenge.
Jeg skulle ønske hun kom, men hun sa hun ikke likte seg.
Stakkars Marilyn.
Av og til savner jeg Pat White.
Hun burde vært her.
Vi mistet kontakten. Hun giftet seg på nytt og...
- Hvor flytter du til, igjen? - Michigan.
Jim vil bli visepresident for konsumentforhold i...
- Glemte du hva han skal bli? - Ja.
Jeg kan ikke...
Jim skal bli visepresident for forretningsforhold for Consumers Power Company.
Bare litt mindre spennende enn å være astronaut.
Det er bra.
- Kommer Barbara, vet dere? - Kanskje.
Men jeg vet ikke. Jeg vet ikke.
Hva skal hun gjøre under oppskytningen?
- Skal hun se på? - Det ville ikke jeg.
- Det ville jeg. - Jeg også.
Absolutt. Hun var like mye en del av Apolloprogrammet som de andre.
Jeg tror det er hennes ferd også.
En astronaut-kone som Barbara Young
trenger en stil som stiger himmelhøyt,
og hun ser super ut i tulipanskjørtet
med en matchende dyprød swingkåpe og stiv krage,
som gjør henne et stivt motesyn.
Og T-mjnus tj...
nj, åtte...
syv, seks, fem...
fjre, tre...
to, en...
tennjng.
Vj har tennjng på den mektjge raketten, og, jftoff,
Ljftoff Apo,, o 1 6,
Og av sted drar astronautene Young, Mattjng, ey og Duke,
på det som er den femte ferden mot en måne, andjng,
på Descartes-s, etten.
Apo,, o 1 6 er på vej,
som den k, atrer mot hjmme, en over At, anterhavet
den 1 6. aprj, 1 972.
Spektakulært!
- Fikk du det med deg? - Ja.
Litt til venstre. Litt til høyre.
Ops. Ikke der.
- Kommer over. - Mottatt.
Jeg har det. Å, nei.
Akkurat som i treningsbygningen.
1/6 g.
Charlie, jeg er rett bak deg. Ok, kommer over.
Jeg må si jeg er stolt av å være amerikansk.
For et program! For et sted! For en opplevelse!
25. april 1972 Apollo 16 på vei hjem
Du trenger å gå opp tre grader.
- Er det riktig vei? - Ja.
Det går i riktig retning.
- Hei, Ken. Gjett hva jeg fant. - Hva da?
En ring.
- Sier du det? - Ja.
Jeg tror den er din.
Det må være hell.
Det er hell. Godt hell.
Ok, da er det gjort.
Hva annet kan jeg gjøre for deg?
Jeg vet ikke.
- Jeg tror vi er ferdig på kjøkkenet. - Jeg trodde du var ferdig for lenge siden.
Jo, men det er alltid noe på et sted man har glemt.
Kanskje du kan gå over til det nye huset så sjekker jeg her.
Jeg skal bare skrive på disse eskene.
- Mar? - Ja?
Det er en hel skuff full.
Hva skal jeg gjøre med dette?
- Pakke det, kanskje. - Hvor?
I en eske?
Hva er alt det? Det er bare skrot.
- Vil du beholde alt dette? - Du vet jeg aldri kaster noe.
Hva er det? Kvittering for Jeffs sykkel. Den er to år gammel.
Noen av Barbaras malerier.
Bruksanvisninger for saker vi ikke har lenger.
Hva er det. Skøytenøkkel?
Hva er dette? "Barbara Lovell." "Susan Lovell."
Hva er dette?
Å...
Det er gamle navnelapper fra sykehuset.
Det er en annen der også.
Det var da ungene fikk mandlene fjernet.
Når fikk ungene våre mandlene fjernet?
1964?
Nei 65.
- Alle tre fikk mandlene fjernet? - Ja.
Jeg var gravid med Jeffrey,
og alle hadde halsproblemer,
og dr Gordon og jeg bestemte oss for å hive dem ut.
Hive dem ut. Hvorfor sa du ikke noe?
Vel, du var ikke her. Du jobbet.
Bare hev dem ut?
Du la tre unger på sykehus. Jeg skulle ha blitt informert.
De er mine unger også, Marilyn.
Vel, du forberedte deg på Gemini 7.
Du skulle ut i rommet for første gang.
Jeg prøvde å beskytte deg fra alt
som kunne være en grunn til at du...
at du ikke kom tilbake.
Og hver dag måtte jeg bestemme meg for hva jeg skulle fortelle deg om,
og hvilken del av livet ditt jeg måtte holde tilbake.
Så det var mange ting jeg ikke fortalte deg, mange...
Mange ting.
Det var jobben min.
Takk.
For hva da?
Alt.
Skatt, kom igjen. Vil du virkelig beholde alt dette?
- Det er skrot. - Kuponger!
Jeg trenger dem.
Jeg skjønner hvorfor de...
må begrense kontakten med folk som kan gjøre deg nervøs.
Jeg fikk ikke snakke med deg.
Vel, de har mange regler.
Verre enn militæret.
Uansett, jeg tok med noen ting til deg.
- Jeg visste ikke hva du trengte. - Ok.
Tøflene dine.
Noen meldinger fra gutta.
La oss se.
Puten din.
Jeg vet ikke.
Kanskje...
Kanskje du ikke trenger dette.
Frank...
Jeg beklager.
Jeg ville ikke gjøre deg flau.
Jeg ville være perfekt.
Du...
Du er det.
Ikke ha 30 sekunder med skyldfølelse en gang.
- Men jeg sviktet deg. - Nei, Sue.
Jeg sviktet deg.
Jeg visste ikke.
Jeg ante det ikke.
Jeg har savnet deg.
Jeg savnet deg også.
Men jeg er vant til å savne deg. Du er ikke vant til å savne meg.
Nei.
Jeg vil ikke bli vant til det.
Jeg skal klare meg.
Vi klarer oss.
Det ordner seg for oss.
Ok.
Mine damer og herrer,
konene til de ni nye astronautene!
I 1983 fastslo en rettsmedisiner at Pat White tok sitt eget liv.
Hun hadde organisert en gjenforening med astronautkonene hun kjente.
Marilyn See ble i Texas, og ble en rettsreporter.
Hun mistet etter hvert kontakten med de andre "Ni nye"-konene.
Jane Conrad skilte seg i 1989. Hun har giftet seg pånytt i West Texas,
der hun maler og jobber som dosent ved et kunstmuseum.
Jan Armstrong skilte seg i 1994.
Hun har slått seg ned i et kollektiv ved et fjellsenter.
Faye Stafford skilte seg i 1986.
Hun returnerte til hjembyen sin i Oklahoma, og er involvert i frivillig arbeid.
Barbara Young skilte seg i 1972.
Hun pensjonerte seg nylig etter en karriere ved et tømmerselskap i Northern Florida.
Pat McDivitt skilte seg i 1989.
Hun er enslig og jobber ved et hospits i Ohio,
etter å ha utdannet seg til sykepleier i 1984.
Marilyn Lovell er fremdeles gift med college-kjæresten Jim.
Selv om de har ni barnebarn,
sitter hun også i styret i Foreningen for leddgiktsforskning.
Susan og Frank Borman bor i New Mexico.
De reparerer veteranfly, og hun er involvert i alkohol og stoff-rehabilitering.